I begynnelsen tillhörde Knox-floden i Maine Gud,
som hyrde ut den billigt till Algonkinerna,
som tog förvaltningen av marken på allvar tills de utplånades
av rom...
och krig...
och gonorré
och kristendomen. och andra europeiska sjukdomar.
De nya ägarna var vita män
som till en början använde floden till timmerflottning.
Fallande träd!
Sen till energi, för tillverkning av textilier.
Slutligen användes den som toalett där kemiska avfall spolades ut i Atlanten.
Samma sak gällde i stort sett alla floder i New England.
där garverier och väverier sköt upp ur den oskyldiga marken som skadligt ogräs.
Staden som dök upp längs floden Knox.
halvvägs mellan Kanada och Atlanten,
var varken bättre eller sämre än andra städer.
Precis som andra bruksstäder längs Knox
grundades och befolkades Empire Falls av europeiska invandrare
med namn som Robideaux, Minty, Daws.
Comeau, Callahan
och Roby.
Förena er, världens alla sömnlösa.
- God morgon, Horace. - God morgon.
Kapitel 1
I vilket vi lär oss att allt är möjligt
Ska jag behöva låsa bilen nu också?
Hejsan!
- Varför tjuvkopplar du min bil, gamling? - En kille i Keys lärde mig.
Jag frågade inte hur, utan varför.
Jag trodde du var på semester. Om jag vetat att du var tillbaka skulle jag ha frågat.
Var är din bil?
Jag körde till Callahans en kväll i förra veckan.
När jag kom ut var den borta.
- Stal nån den där gamla kärran? - Inte precis.
Jag måste ha glömt att dra åt handbromsen.
Den åkte ända till floden.
Kom ut därifrån. Kom igen.
Hur ska jag kunna ta mig runt utan bil?
Här, ta bussen.
Skitstövel.
Robys. Mintys, Daws och Rodrigues kanske grundade Empire Falls.
men de ägde inte stan.
Nej då.
Familjen som styrt staden i över ett århundrade
hette Whiting.
Familjen Whiting ägde inte hela staden,
bara de delar som var värda nåt.
Väveriet, skjortfabriken och pappersbruket uppåt floden.
När dessa företag upphörde att vara lönsamma.
såldes de till giriga multinationella företag som plundrade dem på maskiner.
omvandlade återstående tillgångar till kontanter
och efterlämnade fallfärdiga, ihåliga skal
som beboddes av spöken.
- Bill! Hej. - Miles Roby.
Har du hört? CB:s dårskap slog till igen när du var borta.
- Alla längs floden har fulla källare. - Det är inte ens säsong för översvämningar.
Vilken vår efter en sån jobbig vinter. Hela stan kommer att flyta bort.
- En välsignelse, om man tänker efter. - Det vet jag inte.
CB:s dårskap.
Charles Beaumont Whiting tog det personligt att varje gång det regnade
så avlämnade Knox-floden skräp,
stora högar av skräp, på CB:s mark.
Hånade Gud honom?
I så fall behövde Knox. och kanske även Gud.
rätas ut ordentligt.
Mer om det senare.
- Miles, hur var semestern? - Alldeles för kort.
Hörde du att nån är intresserad av att köpa väveriet?
Såna rykten tar alltid sin början i min restaurang, Lesley.
Det blir 63 dollar, tack.
Miles, du har blivit kallad.
Jag fruktade det.
- Hej, Susan. - Hej. Hon kommer snart.
Varför diskuterar vi det här, mr Sampson?
Vi vet båda att förslaget är dödfött. Vad sägs om det här? Du...
Ah, de mångomtalade Whiting-männen.
Tragiska figurer, enligt somliga.
Trots att de var sluga affärsmän hade de alla den osvikliga förmågan
att gifta sig med den kvinna som skulle se till att göra dem ofattbart olyckliga
och anse det som sitt livs ädla strävan.
Charles Beaumont. den siste av Whiting-männen.
trodde sig kunna lura ödet genom att undvika altaret.
Sålunda bestämde han sig för att bygga ett storslaget nytt hus
där han kunde leva ungkarlsliv.
Den perfekta platsen hette Robideaux's Neck,
och ägdes, inte helt oväntat. av en familj vid namn Robideaux,
som ansåg platsen värdelös, såvida man inte samlade på flodskräp.
De var så förstummade över att CB Whiting ville köpa Robideaux's Neck
att de snabbt sålde marken för en bråkdel av det pris han varit beredd att erbjuda.
Vid påskrivningen la CB märke till den unga Francine Robideaux,
som till skillnad från sin familj hade gått på college,
där hon bland annat lärt sig den raffinerade konstformen kurtis.
Inte förrän efter bröllopet slog det CB Whiting
att han hade glömt sitt löfte om att förbli ungkarl.
Han studerade noggrant sin nya brud och försökte föreställa sig den dag
då han precis som sin far, farfar och farfarsfar
skulle vilja klubba till henne med en skyffel.
På grund av hans unga år räckte fantasin inte till.
- Hej, min käre vän. - Hej, mrs Whiting.
- Det är ett lymlarnas galleri, inte sant? - Japp.
De var alla från vettet.
Den där, gamle Elijah,
jagade en gång sin fru med en yxa i det här rummet.
Trevlig stad. Var ligger den?
När jag ser dig stå där får jag en god idé.
Du borde bli dess borgmästare.
- Modellens? - Nej, stadens.
Erbjuder du mig jobbet?
- Nej, du överskattar mitt inflytande. - Jaså?
Folk blandar alltid ihop vilja med makt.
Sån var din mor.
- Du ville prata med mig. - Jag har en överraskning åt dig, käre du.
Kom till huset på tisdag så ska jag visa dig.
Det är hur som helst dags för vårt Grill-möte.
- Ska vi säga klockan två? - Okej.
Förresten, din far ringde mig tre gånger medan du var bortrest.
- Han bad förstås om pengar. - Jag ska prata med honom.
- Gör det, han är skitjobbig. - Tack, jag vet.
Miles.
Jag frågade aldrig hur semestern var.
Kort.
Underbar, faktiskt.
Du återvänder varje sommar till Martha's Vineyard, eller hur?
Har du nånsin undrat varför?
Jag har några kollegor som har ett hus där.
Jag har inte råd med nån annan semester.
Tog inte din mor med dig dit en gång?
Jo, när jag var 10.
"Och så strävar vi fram
"som båtar mot strömmen,
- "men drivs ständigt tillbaka..." - "..mot det förgångna."
- Ja. - Scott Fitzgerald. Jag gick på college.
Det gjorde du visst.
Du återvänder varje sommar till Martha's Vineyard, eller hur?
Vilket äventyr, Miles.
Vi kan väl försöka ha kul? Det vill mamma gärna.
När kommer pappa?
Du får vänta tills han kommer ut ur fängelset.
Du visste inte att han satt i fängelse, va?
Det är lögn.
När jag var liten
trodde jag att Gud bodde i kyrktornet.
Tänk dig att ha Gud så nära, bara ett par våningar upp.
Hjälp mig ner.
Okej, Miles, det här går fint. Börja med högra foten.
För ner den lugnt och fint, det är ungefär 30 cm.
Nu är det sju, fem.
Känner du steget? Sådär ja.
Och så nästa steg. ln med foten.
- Sådär. All right, samma sak igen. - Okej, okej.
Du skulle ju inte måla högre upp.
Jag vet, men varje gång jag tittar upp är det som en anklagelse.
- Titta inte upp, då. - Fint råd från en andlig man.
Fader Tom sticker med kassan igen.
Jag vet. Miss Koss hinner ifatt honom.
Kom tillbaka, din gamla get!
Fader Tom! Fader Tom! Ge tillbaka den!
Vem kan påstå att Gud saknar humor?
Tick Roby!
Bana väg för Tick Roby.
Fortsätt bara.
Hon har en kåt ny vän.
Herregud, Zack Minty är så het. Jag fattar inte att du gjorde slut med honom.
Nolla.
Där är mr Mayer. Han såg oss.
Nu drar vi.
Är du okej, John?
Christina!
Jag har tittat på ditt schema.
Du kan bara studera konst om du äter lunch under lektion sex.
- Då blir du ensam i matsalen. - Det gör inget.
Jag föredrar att äta ensam.
Bra.
Han betalar.
Du får mat i skägget, pappa. Vet du det?
Än sen?
Du ser ut som en byfåne.
Mrs Whiting säger att du har ringt henne igen.
Varför inte? Hon och jag är ju släkt.
Roby och Robideaux härstammar från samma familj långt tillbaka i tiden.
I din fantasi.
Jag borde få hjälpa dig att måla kyrkan. Jag målade ju hus i 40 år.
Du glömmer att jag målar kyrkan utan betalning.
- Det betyder inte att du inte kan betala mig. - Jo, det betyder det visst.
Hur ska jag ta mig till Keys utan pengar?
Du klarade dig alltid när jag var liten. Du försvann ju varje vinter.
- Det var ju där pengarna fanns. - Varför fick vi aldrig se några pengar?
Om du betalade mig för att måla kyrkan skulle jag inte behöva känna mig värdelös.
Det finns ingen lag som säger att gamlingar måste känna sig värdelösa.
Om du betalade mig skulle jag känna mig värdig.
Värdighetsskeppet avseglade för flera årtionden sen.
- Du försöker såra mig, men det går inte. - Om du känner för att insupa värdighet
ska du komma till restaurangen och diska lite.
Är det vad du kallar värdighet?
Instängd i ett trångt rum utan fönster, med en minimilön
som staten tar hälften av.
Jag skulle låta dig anställa mig
om jag fick jobba med grillen.
Inget går upp emot att vända hamburgare, och jag gillar att prata med folk.
Då får jag köra dig i diskmaskinen först för att skölja ur skägget på dig.
Jag är 70, men jag kan klättra som en apa.
Jag blir inte skraj på stegen som en liten flicka.
Detsamma, pappa. Du kan inte såra mig heller.
Jag måste pissa.
Hej, polarn.
- Hej, Jimmy. - Det var länge sen.
- Var det din pappa? - Ja. Vill du ha kaffe?
Jag hinner inte. Men det var bra att jag stötte på dig.
- Jag kom att tänka på dig häromdagen. - Hurså?
Jag var i våra gamla kvarter. Spring Street.
- Åker du nånsin dit? - Nä.
Lika bra. Det är för sorgligt. Det är ett knarkområde nu.
Vartannat hus är fallfärdigt. Jag åker dit då och då.
Jag bara sitter där, tvärs över gatan från farsans hus.
Med ditt hus bredvid. Jag tror nästan att jag ska få se din mamma komma ut på verandan.
Hon och farsan kom aldrig riktigt överens, men jag gillade henne alltid.
- Hemskt att behöva dö som hon. - Kan vi byta ämne?
Visst.
Hur som helst, ibland kör jag dit
och bara sitter på trottoaren och försöker få rätsida på det hela.
På vadå?
Livet, vilka vändningar det tar. En del tycker nog att det är konstigt att jag blev snut.
Inte jag, Jimmy.
Farsan min, menar jag. Han har ju haft att göra med polisen genom åren.
- Det var väl därför din mamma ogillade honom. - Visst.
Jag såg honom nästan slå ihjäl en av de där fackkillarna utanför skjortfabriken.
Gamlingen Whiting uppmuntrade honom förstås.
Och nu, 30 år senare, jobbar vi båda för gamla Francine.
Som polis trodde jag att man jobbade för staden.
Jaså? Påstår du att hon och Empire Falls inte är samma sak?
Okej, de är inte samma sak.
Kanske. Kanske inte.
Hur mår din söta tjej?
Bara bra. Hon verkar gladare än på länge.
Vill du höra en hemlighet?
Jag tror att min Zack fortfarande är förtjust i henne.
Jag sa åt honom att han skulle svika henne varsamt.
Jimmy Minty!
Gode Gud! Vilken korkad unge du var som barn.
- Hur i helvete mår du? - Bara bra. Hur mår du, mr Roby?
Jag kan nog inte minnas nån som är lika talanglös som Jimmy här.
Herregud, så ömkligt.
Men där har vi väl alla nåt att lära.
Förlora aldrig hoppet om en unge.
Och...
..Miles här är precis motsatsen.
Högsta betyg genom hela skolåldern.
Jag hade svurit på att han skulle växa upp med ett gott hjärta,
och att han skulle hjälpa sin far vid behov.
- Men uppenbarligen inte. - Hoppa in i bilen, pappa.
Jag samtalar med Jimmy Minty här.
Han kanske inte är begåvad som du, men jag tror nog att han fattar vad jag säger.
Om sanningen ska fram
skulle jag hellre ha en fullständig idiot till barn
än nån som var otacksam.
Jag måste gå, mr Roby. Du, Miles?
Ja?
- Ta en liten promenad med mig. - Visst.
- Tack, mr Roby. - Tack, Ryan.
Skithög!
Jag ville inte ta upp det här i din pappas närvaro.
Det finns mycket knark i stan, så be din bror att vara försiktig.
Varför skulle David vara försiktig?
Han är ju din bror. Jag ville bara säga det.
Ett gott råd, bara.
Du vet inte ett skit om min bror.
- Alla vet att han odlar marijuana därute. - Inte jag.
Jag tänker bara på vad din mamma skulle tycka om det.
- Du vet ännu mindre om min mamma. - Jag menade inte...
Så för henne inte på tal igen, okej?
- Miles... - Nej, håll käft och lyssna.
Du kände henne inte.
Upprepa det, så att jag vet att du har förstått.
Du ska inte be mig hålla käft offentligt.
Polisbrickan ger mig rätt att behandlas med respekt.
Du har rätt. Men min familj lämnar du ifred. Okej?
Visst.
Hittade du vad du letade efter?
Bara 10 dollar. Jag tänkte berätta det, men du gav mig ingen chans.
Kan du sluta dra i den där? Den håller ihop sätet.
Varför har du en mäklarbroschyr från Martha's Vineyard?
Det vore typiskt dig.
Flytta till en ö och lämna mig här.
Varje gång jag vill besöka min sondotter måste jag simma.
Det skulle göra dig gott.
Det skulle tvätta smulorna ur skägget på dig.
Om mrs Rodrigue kommer på dig får du problem.
Hon kommer inte hit. Hon hatar blåa bordet.
Herregud, du är nästan färdig! Jag har inte ens börjat.
Hjälp mig. Vilken är min tydligaste dröm?
Jag känner inte till dina drömmar.
Du borde bli ihop med Zack Minty igen.
- Ja. - Han gillar verkligen inte sin nya tjej.
Du skulle se hur han behandlar henne.
Jag vet hur han behandlar henne. Som han behandlade mig.
Va?
Du, Candace, John vill träffa dig på parkeringen efter skolan.
Han säger att han har nåt att visa dig!
Håll käften, pundskalle!
Jag tolererar inga fler störningar från det blåa bordet.
Herregud! Herregud! Herregud!
Vad har du gjort?
Himmel!
Gå till sjuksköterskan.
Christina, du tänker väl inte spy?
- Nej. - Då så.
Fan, Miles, du skrämde mig.
Jag ville bara hälsa.
Hej, välkommen tillbaka.
- Tack. - Gå nu och låt mig röka färdigt min joint.
Jag gillar inte att röka gräs i din närvaro.
Varför inte?
Du lyckas aldrig riktigt dölja ditt misstycke.
Jag tänkte faktiskt...
Jag äter inte lök, Miles.
Jag vet att du har varit borta, men jag har inte förändrats.
Jag läser The Globe och skriver för The Sentinel.
Jag skickar aldrig julkort och jag äter inte lök.
Tack.
SILVERRÄVEN
Din favoritkund.
- God middag, mina damer. - Perry Como, du är punktlig.
Hörru, storgrabben.
Ta en titt på mig. Jag är 50.
50 år gammal med en 40-årings kropp.
Kom igen, visa vad du kan.
Om du slår mig får du en månads gratis medlemskap på min hälsoklubb.
Vilket du faktiskt skulle behöva.
Ursäkta mig, herr Journalist, men har du minsta aning om
hur mycket osmält djurfett
de flesta människor har i sina kroppar när de dör?
- Utsökt. - Väldigt lustigt.
- Nå? Har ni hört om väveriet? - Jösses, nu börjas det igen.
- Vadå? - Låt honom berätta, så är det färdigt sen.
- Okej, vit limousin... - Just det...
En vit limousin med nummerplåt från Massachusetts.
Ska du berätta det, grabben? Du var ju inte ens där.
Berätta du. Den körde längs Empire Avenue.
En vit limousin från Massachusetts körde längs Empire Avenue,
stannade vid det gamla väveriet, och vem tror du steg ur?
Ett gäng killar i 600-dollarskostym och blanka skor
som tänker köpa väveriet och återanställa alla.
För 20 dollar i timmen.
Då kan väl du förklara det?
- Såg du limousinen? - Alla såg den.
Nej, det frågade jag inte.
Såg du den?
- Vet ni vad? Åt helvete med er. - Det ryktet cirkulerar varje år vid samma tid.
Jag menar bara att vi kanske har tur. Nån dag lär nåt positivt hända här.
- Det brukade ju vara en blomstrande stad. - Okej, nu sätter vi igång.
Jag har inte tid att leka med dig idag.
Inte idag. ldag åker du på spö.
- Allt är möjligt. - Det är ju det jag försöker säga.
Jag menar ju att nån kan komma och köpa väveriet.
- Hela stan skulle få jobba igen. - Kan nån skjuta honom?
Du, brorsan, varför låter du honom komma hit?
Han kommer bara hit för att försäkra sig om att jag inte hyser agg.
Han stjäl din fru och du hyser inte agg?
En del synder straffar sig själva. Och så är det olagligt att neka inträde.
Mord är också olagligt, men det vore i alla fall en elegant lösning.
Gin!
Vi har ju precis börjat.
Så är det hur som helst.
Du måste skämta.
Han skämtar. Tjejer, han skämtar.
Hur var det på semestern?
Tick träffade en kille. Donny. Men reta henne inte för det.
- Du borde ha kämpat för vårdnaden. - Nej.
Tänk om de flyttar och tar henne med sig när de gift sig?
Tick kan hon inte ta ifrån mig.
Walt trivs här och vem skulle Janine klandra om jag inte fanns till hands?
- Hej, gullet. - Hej, farbror David.
Hejsan, min skönhet.
- Hur mår du? - Bra.
- Hej, gumman. - Hej.
Jag hörde att ni hade det trevligt på semestern.
Ja. Det finns en bokhandel till salu på strandvägen.
- Om pappa köpte den kunde vi bo där. - Hejsan, Tick.
Hörru, grabben, finns det nån hälsoklubb på ön?
- Jag har funderat på att expandera. - Det finns många där.
Har David berättat hur bra det börjat gå?
Du skulle ha sett henne förra veckan.
Hon var sitt gamla jag igen som innan den här skiten slog till.
Hon hade ett leende på läpparna hela veckan.
Du borde fundera på den där bokhandeln.
Inte förrän jag kan sälja det här stället och det kan jag inte göra förrän jag äger det.
Vad får dig att tro att den där Whiting-kvinnan nånsin kommer att ge dig restaurangen?
Det är vårt avtal. Jag sköter stället tills hon dör och sen blir det mitt.
- Jag såg testamentet. - Du menar för 20 år sen?
Du vet inte hur många gånger det har ändrats sen dess.
- Vet du hur gammal hennes mamma blev? - Nej.
Det beror på att hon ännu är vid liv.
På ett vårdhem i Fairhaven. I 95-årsåldern.
Gin!
Allt är möjligt, va?
Hur var skolan?
Skit.
Nu när jag inte är med Zack Minty och hans gäng har jag inga kompisar.
Den där tjejen, då? Din nya kompis?
- Candace? - Ja.
Herregud, jag glömde Candace!
- Ja, och du glömde mig. - Jag vet.
Och så glömde du farbror David. Och din mamma.
Och Donny, du glömde Donny.
Honom lär jag aldrig höra av igen.
Enligt Silverräven är det för dyrt att mejla.
Varför?
Varför har du alltid mitt gin-kort? Varför?
Om jag berättade det skulle du bli ännu argare.
Jag fattar inte att du låter mamma gifta sig med honom. Tänk på mig.
Han försöker. Han vet bara inte hur han ska behandla dig.
Jaså? Han kan försöka vara död.
- Tick... - Jag vet. Förlåt.
Hörru, skitskalle. Vad håller du på med?
Shoppar? Får jag se.
Vet du vad? Jag tror att det är din storlek.
Och du, det finns bara ett sätt att vara riktigt säker.
Du måste prova den.
Nej!
- Snygg solbränna. - Synd att blickar inte kan döda, eller hur?
- Skit också. - Vi sticker.
- Det är polischef Daws. - Lugn.
- Skynda på. - Hoppa in där bak!
Zack Minty, va?
Är du okej? Du är väl Voss-grabben?
- Vill du komma med och anmäla det? - Nej.
Nej. Då så.
Här.
Behöver du de här?
Ta dem.
Du vet var vi finns. Polischef Daws.
Jag tror inte att mrs Rodrigue gillar min orm.
- Vad är det hon inte gillar? - Det är just det som är grejen.
Jag tror att den påminner henne om riktiga ormar.
Så ju bättre jag tecknar ormen,
desto mer påminns hon om nåt hon avskyr och desto sämre betyg ger hon mig.
Så om jag vill få bra betyg borde jag teckna ormen dåligt.
Eller inte alls teckna en orm.
Men uppgiften var att teckna vår tydligaste dröm. Ormen är min.
Du litar alltså inte på din lärares omdöme vad gäller teckningen?
- Just det. - Då behöver du ju inte lita på
hennes omdöme vad gäller själva uppgiften.
- Just det. - Teckna en ängel.
- Men jag drömmer om ormar. - Dina drömmar angår inte henne.
- Hörru, ät. - Jag gör det.
- Du gör? - Hon har ätit ganska bra.
Nej, Miles, du har ätit bra. Påstå inte annat, för jag har hållit koll.
Det är inte snällt att berätta folks hemligheter. Jag berättar inte dina.
Det gör du rätt i.
Har Charlene hemligheter?
Mamma har slagit vad med Walt om att du, när skilsmässan är klar,
kommer att fria till Charlene.
Jaså?
Hon säger att du varit kär i henne sen high school,
att du tog ett jobb här efter skolan för att få vara nära henne.
Din mamma säger en hel del.
Nummer 13.
Här kommer hon.
- Hej, snygging. - Hej.
Vad vacker du är. 54?
- 56. - Omöjligt. Jag ska kolla vågen.
Du väger inte mer än 54.
- Hej på er. - Hej. Du är tidig.
Varm och svettig också. Stirra inte på mina bröst, Miles.
Vi var gifta i 20 år och de intresserade dig aldrig då.
- Är du klar att gå? - Jag antar det.
Antar du? Och vem vet säkert?
Kan nån ge oss ett definitivt svar?
Jag ska hämta ryggsäcken.
- Måste du vara så taskig? - Ja. Det förstår du när du är 40.
- Du är 41. - Fy tusan, vad gott.
Beställ det. Det skulle inte skada dig att äta.
Ja. Du skulle väl vilja att jag blev fet igen?
Det finns ett ord för såna som du - möjliggörare.
- Jag hatar när du gör så. - Vadå?
När du inte säger vad du tänker.
Du tänkte: "Det finns ett ord för såna som du också."
Jag såg den tanken i pannan på dig, men du sa inget.
Gode Gud.
- Bråkar ni? - Ja. Vänta i bilen om du inte tål det.
Gärna.
- Hej då. - Hej då, gumman.
- Jag såg en bra en idag. - Jaså?
Du vet den där bögbaren på Fairhaven Road? På deras skylt står det "Ingång där bak".
Den var bra. 10-poängare. Du leder igen.
- God natt. - God natt, gumman. Dröm sött.
- Du behöver inte vara så hård mot henne. - Nån måste ju vara det.
- Hon är bara ett barn. - Du har fel.
Titta på henne bara. Försök använda samma ögon som du tittar på andra med.
Jag tänker inte bråka med dig.
De senaste 20 åren har handlat om att inte bråka. Jag känner för att bråka.
- 54, inte mer. - Jag älskar dig!
- Jag älskar dig mer. - Affärerna gick bra förra veckan.
- Om du lät mig få vårdnaden... - Var skulle hon sova? På övervåningen?
Ska du flytta pallarna med matolja till källaren?
Det var ju jag som blev av med huset. På tal om det...
Börja inte med det. Jag har pratat med honom om att köpa ut dig.
Han hyr ut sitt eget hus och bor i mitt...
Han håller på att undersöka diverse investeringsmöjligheter.
- Lägg av! - Du borde vara glad.
Om en månad blir jag mrs Walt Comeau och då behöver du bara betala vårdnadsbidrag.
- Om du hade skyndat på... - Tingshuset brann ju ner!
Du förhalade, det vet vi båda.
Du brände säkert ner det så att jag inte skulle få leva ett lyckligt liv!
Vet du vad jag fortfarande inte fattar? Oss.
Jag har ju berättat varenda liten sak som gjorde mig förbannad under våra 20 år.
- Ja. - Jag är nu på väg att gifta mig med nån annan
och du har fortfarande inte berättat varför du inte älskade mig.
- Är det rättvist? - Du började ju träffa Walt.
- Visst, släng det i ansiktet på mig. - Vad...
Det är inte rättvist och det vet du.
Jag började träffa Walt för att han älskade mig och det gjorde inte du.
Jag vet att jag sårade dig,
men du ska inte låtsas att du älskade mig, för det gjorde du inte.
Vad är min del i den här konversationen? Om du vill...
Försöker du påstå att du älskar mig?
I så fall ska jag vara tyst, så att du kan göra det.
Jag tänkte väl det.
Varför plågar du dig själv? Om du är lycklig med Walt spelar väl inget annat nån roll?
Inte fan vet jag.
Jag vill bara höra att jag inte är en hemsk människa.
- Jag har aldrig sagt... - Det är det jag försöker berätta.
Du har aldrig berättat nåt.
Din nota är full. Gud, vad du stinker. När badade du senast?
- Hej, Bea. - Hej. Vad du jobbar sent.
Ja, jag var på skolstyrelsens möte.
- Vill du ha en, Max? - Visst.
- Hur gick det? - Som vanligt.
Servera en sån till min vän också.
De var civiliserade i ett par minuter.
Sen var de ociviliserade en stund, sen oförskämda, sen förolämpande.
Mötet slutade precis innan det blev slagsmål.
Jag vet inte om jag har sagt det förut, men...
enligt min erfarenhet...
är de flesta människor själviska, giriga, korrumperade, samvetslösa
och fullständigt oförbätterliga lismare.
Så jag har alltså nämnt det?
- Du borde operera bort den där. - Max.
Vadå?
Jag är alltid rädd att den ska explodera när jag pratar med dig.
- Vad skulle det kosta att ta bort den? - Det har jag aldrig kollat upp.
Det skulle jag ha gjort.
Om jag hade en sån där på min panna skulle jag kolla upp det genast.
Jag vet inte, Max. Den kanske är källan till min intelligens.
Tänk om jag tog bort den och sen upptäckte att den gav upphov till mina bästa idéer?
Har du nånsin varit i Florida?
Nej.
Du skulle gilla Key West.
- Hemingway bodde där. - Hemingway?
En sjujäkla karl.
Träffade du Ernest Hemingway?
Papa. Hans vänner kallade honom Papa.
Nej, jag frågade om du träffade honom.
Han drack mycket öl genom åren. Han kunde ha suttit på barstolen bredvid.
Det var säkert åtminstone en barstol mellan er.
Vilket år åkte du dit första gången?
Vintern -69.
Då satt du aldrig bredvid Hemingway.
Han sköt sig i skallen -61 .
Du och jag borde åka dit nån gång. Kvinnorna där går omkring halvnakna.
Det finns en bar där tjejerna tar av sig sina bh:ar.
De sätter fast dem i taket.
- Jag kan åka närsomhelst. - Jag tror inte det, Max.
Så många nakna tjejer. Jag kanske skulle bli deprimerad
och skjuta mig själv. Det är jämnt.
Jaså?
Försök att missa den där grejen i pannan.
Herregud, vad kladdigt det skulle bli!
- Ingen dålig kväll. - Nä.
Vänta till helgen då alla college-ungar kommer hem.
Jag är inte säker på att priserna stämmer på den nya menyn, men...
det är ganska nära.
Så nu är det dags att agera.
Om vi går ihop med din svärmor i Callahans
kan hon stå för alkoholen om vi tar hand om maten. Det blir bäst för oss båda.
Varför låta Francine Whiting hålla i alla trådar?
- För att jag är skyldig henne det. - Du är inte skyldig henne nåt.
Hon hade kunnat göra sig av med det här stället för länge sen. Vad vore jag då nu?
- Fri? - Och Janine och Tick...
När mamma var sjuk, vem tror du betalade sjukhusräkningarna?
I college var jag tvungen att betala 500 dollar för böcker och kurser varje termin.
Var tror du det kom ifrån? Mamma fick det knappast av pappa.
Nu pratar vi i alla fall om rätt person. Mamma.
- Jag vet hur mycket jag är skyldig henne. - Vad kostade bokhandeln?
Det var mer som en boklada.
Nya böcker och ett kafé på nedervåningen,
begagnade böcker på övervåningen och en liten stuga på baksidan.
- Och? - Vadå?
Hur mycket kostade det?
Jag kan inte vara spontan som du. Okej? Jag har Tick att tänka på.
Jag måste ha kört i 160 när jag störtade genom vägräcket ner i ravinen.
Jag skulle ha hängt kvar i tallen i min jägarjacka,
om jag inte pissat på den där jägaren följande morgon.
Jag är glad att du inte dricker längre, men vart vill du komma?
Det kan vara farligt att bara välja den säkra vägen.
Om du inte ser upp kanske Tick blir Empire Grills nästa chef.
Ännu en generation i hennes våld.
- Över min döda kropp. - Nu är vi tillbaka där vi började.
Det var det mamma alltid sa om dig.
Och ändå har du basat för det där stället i nästan 25 år.
Och vad gjorde mamma? Hon tillbringade 10 år hos Whitings med att ta hand om Cindy.
Vilket påminner mig.
Det här stod i tidningen när du var borta.
Berätta en sak. Odlar du gräs?
Jimmy Minty verkar tro att du gör det.
Vad vet Jimmy Minty?
DET VAR DÅ
Mamma är uppe i högra hörnet.
Vilken nedgång, va?
Från kontorschef till hembiträde.
Hon skulle vända sig i graven om hon visste att du var kvar.
Varför fick du sparken?
Det var många som fick sparken, inte bara jag.
Men varför fick du sparken?
Det var inte bara jag. Mamma hade planer för dig också.
Jag vet. Innan hon dog berättade hon vad hon ville att jag skulle göra.
Vad var det?
Hon sa: "David, ta hand om din bror."
- Det sa hon inte. - Det gjorde hon.
Ta tag i det här nu, Miles.
Ut härifrån. Max. Seså.
Gå.
God natt, din gamling.
Hur många har ett älskat hem att återvända till?
Och vem kan veta om nästa dag kommer att bringa lycka?
Duktig hund.
Ja! Ja!
Eller tröst?
Ditt te är färdigt.
Ditt kräk, du är vedervärdig.
Du har glömt byxorna igen.
Ärligt talat, fader Tom!
Eller rättvisa?
Eller befrielse?
Eller något att bry sig om?
CHARLES BEAUMONT WHITING 22 MAJ 1917 - 10 OKTOBER 1969
Människoliv är som floder.
De går i den riktning de måste gå,
inte dit vi vill att de ska gå.
Kapitel 2
Överraskningen
Cindy, jag visste inte att du var hemma.
Jag ville överraska dig och det gjorde jag, eller hur?
Får jag se på dig.
Du ser jättefin ut.
- Är du okej? - Ja.
Ta det lugnt.
Hur är det med dig?
Miles, jag mår verkligen bra.
Läkarna häpnar.
Jag har inte haft nån tillbakagång på...
jättelänge.
Jag ska nog få börja leva igen som en vanlig människa.
- Du får gratulera mig. - Det är fantastiskt, Cindy.
Cindy Whiting.
Hon var bara tre när hon blev påkörd utanför hemmet.
Föraren åkte aldrig fast.
Den ena förkrossande operationen efter den andra
hade gjort henne handikappad både själsligt och kroppsligt.
Jag bor här tills jag hittar ett eget ställe.
En vuxen kvinna behöver ett ställe där hon kan komma och gå som hon vill
och umgås med vem hon vill.
Jösses!
Timmy, det är bara Miles.
- Honom vill du inte skada. - Verkligen inte.
Det är mamma. Hon måste ha hört dig komma.
Hon väntar på dig i lusthuset.
- Gå du, jag är långsam. - Det är okej, hon kan vänta.
Hon älskar ljudet av mammas klocka av nån anledning.
- Cindy, jag ville berätta... - Nej, Miles.
Jag har hört talas om dig och Janine. Jag är ledsen.
Du älskade henne aldrig, Miles.
Det vet du.
Det säger hon också, märkligt nog.
Jag ljög, Miles. Jag är inte ledsen. Din skilsmässa ger mig en gnutta hopp.
Jag älskar dig ännu, Miles.
Jag vet att du önskar att det inte var så,
med jag rår inte för det.
Det är det enda som litiumet inte rår på.
Det sköljer över ens hjärna och gör saker lättare, men...
det kan inte sudda ut det som finns där.
Det kan inte ändra det som finns här,
det som finns i en kvinnas hjärta.
Cindy.
Snälla.
- Försiktigt. - Gå, du.
- Är du okej? - Ja.
Säkert?
Fan också!
Timmy, du är en sån rackare.
Förlåt, Miles.
Hans lilla dotters olycka förändrade allt för CB Whiting.
I ett ögonblick gick han från att tro att han var speciell
till nån som var speciellt fördömd.
Var det för att han tvingades se hur Cindys lemmar blev alltmer förvridna för varje år
som han försvann till Mexiko under 10 år?
Var det hennes fortsatta lidande som slutligen fick honom att återvända?
Eller var det nån mörkare. mer självisk impuls?
Mer om det i ett senare kapitel.
Hejsan, min vän. Gillade du min överraskning?
Vill du ha iste?
Tack.
Jag ser att du har stött på Timmy igen.
Märkligt att hon avskyr dig så.
Det lilla kräket avskyr förstås alla,
men hon verkar hysa ett särskilt förakt för dig.
Du borde ha ett lotteri. 10 dollar per lott.
Vinnaren får slå ihjäl henne med ett basebollträ.
Du skulle få ihop pengar till en ny avdelning på sjukhuset.
Varför glömmer jag alltid att du har humor?
- Sa jag nåt lustigt? - Det fick du inte från din mor.
Hon var rar, men hon hade inte välsignats med en känsla för livets stora dårskap.
Min mamma älskade faktiskt att skratta.
- Det är svårt när man själv är skämtet. - Ja...
Hon hade ju ett tungt liv.
Men jag har alltid ansett att man skapar sin egen lycka.
Du behöver inte le så där, Miles Roby. Jag vet att du tycker att jag gifte mig till lycka.
Men det är ingen vänlig åsikt,
och den länder dig inte till heder.
Det är ett konststycke att gifta sig med den rätte.
Och de flesta misslyckas totalt.
Jag slår vad om att du inte längre har nån aning om varför du gifte dig.
Du menar att du skulle slå vad om du hade nån att slå vad med.
Du gifte dig med Janine för att undslippa ett värre öde.
Kan vi diskutera restaurangen?
Ja, vi kan diskutera vad du vill, eller inte diskutera vad du vill.
Det är en underbar eftermiddag.
- Om jag ska fortsätta som chef för Empire... - Fortsätta?
Det är klart att du ska. Det har vi ju kommit överens om.
Jag har troget varit dess chef i 25 år,
och jag kanske är sen att lära, men det här har jag i alla fall lärt mig:
Man tjänar inte pengar på mat.
Vet du vad som bekymrar dig, min vän? Det är inte restaurangen.
Du är på väg att bli ungkarl igen,
och min dotter har återvänt till Empire Falls.
Min brors helgmenyer har varit framgångsrika.
Mexikanskt på fredagar, thailändskt på lördagar.
Om vi fick sälja öl och vin...
Om din mor fått som hon ville hade du kanske stått vid altaret med min dotter.
Om du inte hade gift dig som du gjorde.
Jag trodde att vi diskuterade restaurangen.
Jag är faktiskt nyfiken på att se hur du lyckas för andra gången.
Nyfiken?
Var snäll och bespara mig din moraliska överlägsenhet.
Det har du ärvt av din mor. Det var en tröttsam egenskap hon hade.
Och vad du verkligen hatar är att jag känner dig bättre än du själv gör.
Jag kanske överraskar dig en dag.
Kanske det. Men än har du inte gjort det.
Förresten...
berättade min dotter
att läkarna nu anser att hon är frisk?
Ja.
Miles!
När jag försökte öppna dörren
och du såg att det var jag,
då tyckte jag ett ögonblick
att du såg ut att vilja springa din väg.
Nej. Det var bara en sån överraskning. En underbar överraskning.
Jag kan stå ut med att du inte älskar mig. Det har jag gjort i hela mitt liv.
Men om jag trodde att du ville fly undan mig...
Har du nån plan för återkomst-matchen?
Empire Falls och Fairhaven nästa helg?
Bjuder du ut mig till matchen?
Varför inte?
Åh, Miles!
Kära, kära Miles.
Okej?
- Jag ringer. - Okej.
Kom hit!
Är det sant?
Din mor var en rar kvinna,
men hon hade inte välsignats med en känsla för livets stora dårskap.
Titta, Miles, nu närmar vi oss ön. Visst är det spännande?
Det blir fler mästerskap när vi kommer tillbaka.
Vi kanske träffar trevliga människor.
- När kommer pappa? - Kanske senare i veckan.
Vi kan väl försöka ha kul?
Kan vi åka till stranden?
Vad sägs om i morgon bitti? Okej?
Mamma, din hummer.
- Titta på mina musslor. - De ser goda ut.
Riktigt gott.
- Vem var det? - Vem då?
Sa du inte att det var för dyrt att äta i matsalen.
- En kväll har vi nog råd med. - Har de musslor där?
Hur ser jag ut?
Va? Jag ser dem inte.
Jag vet. Det finns inga musslor. Du får beställa nåt annat.
Clams Casino.
Ja, Clams Casino.
Vad önskar ni?
Clams Casino.
Lugn, om han inte gillar dem så gör jag det.
Jag tar hummer.
Tack.
- Ursäkta, äter ni ensam? - Tyvärr!
Vill ni sätta er hos oss?
Mitt bord tycks vara större.
Okej. Kom.
- Jag har inte presenterat mig. Charlie Mayne. - Vi är från Maine.
Jaså?
Det var intressant.
Jag stavar mitt namn M-A-Y-N-E. Hur stavas er delstat?
På rätt sätt.
- Jag är Grace. - Ja.
Ja, det är du.
Nån borde nog tacka Charlie för en underbar och dyr måltid.
Fem portioner Clams Casino. Det är nog ett rekord.
Vet ni vad?
Om vi skyndar oss hinner vi nog.
Charlie, sakta ner!
Fortare! Fortare!
Charlie, titta!
Vadå? Var?
- Får jag gå på stranden? - Visst.
Ta av dig skorna. Blöt inte ner byxorna.
Okej.
Tack.
- Vad försöker ni fånga? - Fisk.
En stor en.
- Är nåt på tok? - Nej.
Bara att jag ser dig varje gång jag tittar upp.
- Stan är liten. - Inte så liten.
Kanske. Kanske inte.
Kapitel 3
Förbindelser
- Servetter kostar pengar. - Jag betalar för dem.
Jag vill att mitt nya namn ska flyta perfekt.
Farväl, Janine Roby. Hej, Janine Comeau.
Har det inte slagit dig att jag kan behöva din hjälp?
Har du plötsligt bestämt dig för att du inte gillar hårt arbete?
Ge dig, Beatrice. Jag tänker inte börja jobba här igen.
Jag har ett jobb på ett av den här sorgliga stans få framgångsrika företag.
Jag har gått ner 23 kilo.
Jag tycker om mig själv för första gången i hela mitt förbaskade liv
och du kan inte heller få mig på dåligt humör, så försök inte ens.
Utsökta.
Jättegoda.
Jag försöker inte få dig på dåligt humör, min flicka.
Det är en moders plikt att poängtera när ens barn beter sig korkat.
Att byta ut en hyfsad karl som Miles
mot en sprättande tupp som Walt Comeau
är fullkomligt sanslöst.
En vacker dag kanske jag ger upp som du, men inte idag.
Folk kan förändras och jag håller på att förändras.
Du förändras inte, Janine, du går bara ner i vikt.
Det är inte samma sak.
Om du för bara ett ögonblick tänkte på hur din dårskap påverkar din dotter,
så vore det en förändring.
Då så, John.
Sätt dig.
Christina, får jag prata med dig en stund?
Jag måste be dig om en tjänst.
Det har förekommit incidenter i matsalen med... och...
Han kanske kan sitta här med dig eftersom ni har konst ihop...
Det finns de i skolan som roar sig med att plåga den där...
stackars pojken.
Hans föräldrar övergav honom hos mormodern.
Han har missat en hel del undervisning.
Han behöver en vän. Jag menar inte flickvän eller så.
Det vore trevligt för honom att veta att inte alla...
Okej.
Det var på tiden. Kom upp.
- Det har inte skrapats än. - Än sen?
- Vad gör du här, pappa? - Jag målar! Du är skyldig mig för två timmar.
- Jag är inte skyldig dig nåt. - Vad har hänt med bilsätet?
Det angår dig inte.
Bli inte arg på mig. Det var inte jag.
Jag är bara en gammal man.
- Du har smulor i skägget. - Än sen?
Taskskalle!
- Tom? - Var kommer den där onda skiten ifrån?
Det är ingen ond skit, det är Miles Roby. Du döpte honom.
- Du vigde hans föräldrar... - Jag vet vem det är!
Se på honom, han är smutsig och fördärvad.
I så fall är det för att han målar kyrkan gratis. Minns du?
Han är en taskskalle och hans mamma var en hora. Tro inte att jag inte sa det till henne!
Tom, Tom! Titta på mig.
Kommer du ihåg vad vi sa?
Jag är ledsen att du inte mår bra idag, men ditt beteende är oacceptabelt.
Du är skyldig Miles en ursäkt.
Förlåt mig.
Mamma, är du okej?
- Ska jag hämta fader Tom? - Nej.
- Jag är ledsen, Miles. - Han minns knappast min mamma.
Det är ironiskt att Toms sjukdom är det enda som håller oss flytande.
Se på min pappa.
- Varför drömmer du om ägg? - Det gör jag inte.
Men vi skulle ju rita vår tydligaste dröm.
Varför tänker du på ägg?
Det var nåt min mamma sa till mig för länge sen.
Hon sa: "Om kycklingar visste vad som väntade dem...
"skulle de stanna i sina ägg."
Hon stekte ägg vid tillfället.
Är din mamma död?
Det är möjligt.
Vill vi ens veta vad de där två kan ha att prata om?
Det är svårt att föreställa sig. Jag vill ge dig ett råd.
Släpp inte in Max om du inte vill hitta dina värdesaker till salu på pantbanken.
- Skulle han stjäla från Gud? - Han fruktar inte Gud.
Jag vet inte om han är ateist eller om han tror att han kan lura Gud som alla andra.
Ge honom den här i alla fall.
Lugn, det är inte särskilt mycket.
Han blir tacksam. Och det är visst mycket.
Förresten, fader, han kommer inte att bli tacksam.
Men han kommer att bli glad.
Vill du ha halva min sandwich? Jag är mätt och vill inte ha den.
Är det här din nya pojkvän?
- Du får inte vara här. - Jag har tillstånd.
Skithög, försvinn.
Min före detta flickvän ska berätta varför hon inte gillar mig längre.
Billy Wolf stukade vristen under träning, så jag får spela mot Fairhaven.
- Grattis. - Jag skulle få börja spela i alla fall.
Tack ändå. Kommer du på matchen?
Alla ska gå. De ska gå ut efteråt.
Candace ska gå. Du borde också göra det.
- Kanske. - Kanske?
Kanske?
Jag har ändrat mig mycket sen förra våren.
Jag blir så förbannad när du... inte ens ger mig en chans.
Jag har en idé. Du kan väl ta med dig din nya pojkvän?
- Låt honom vara. - Skithög!
- Sluta. - Skithög.
Hörru! Vänd dig om och se på mig.
Ja, jag pratar med dig.
- Vad heter du? - Han heter John. John Voss.
John Voss.
Var inte sur, John Voss. Du kan väl gå ut med oss efter matchen?
- Okej. - Hörde du? Det är okej för John Voss.
Om du låter honom vara kommer jag på matchen.
Du, skithög. John Voss, menar jag. Tick ska också gå.
Den snåle fan!
Han är en fikus, den där unge prästen.
Va?
- Du är bara arg för att jag fick betalt. - Jag är överlycklig.
Nu kanske du klarar dig hela veckan utan att be mig om ett lån.
- Vad gör du? - Handskfacket går inte att öppna.
Det är låst. Folk stjäl pengar ur det.
Det där låset stoppar ingen.
Den här 20-dollarssedeln får du inte.
Om jag vore som du skulle jag börja uppvakta Cindy Whiting.
Inte undra på att jag inte ber dig om råd.
Om det enda jag behövde göra för 10 miljoner dollar var att gifta mig med en krympling...
- då skulle jag göra det! - Ja, och sen lämna henne.
Herregud.
Ge mig en skruvmejsel så fixar jag det.
Om du gifte dig med krymplingen skulle du äga hela stan.
Tick skulle få gå på ett bra college och det kanske skulle bli tillräckligt över
för mig att kunna tillbringa vintern i Keys.
- Kan du sluta kalla henne så? - Vadå?
- Krympling. Kan du sluta med det? - Vad ska jag kalla henne?
Ingenting. Prata inte om henne. Vad sägs om det?
En kille i Keys kallade sig själv ständigt för krympling.
- Han sa: "Max, bli aldrig krympling." - Herrejösses!
- Var inte arg på mig. - Lägg av...
Jag körde inte på henne. Om din mamma bett dig gifta dig med henne, hade du gjort det.
Och vi skulle ha 10 miljoner dollar att dela på.
Om mamma levde skulle hon och jag ha 10 miljoner dollar.
Du skulle inte ha ett skit.
Kom hem, lilla Cindy
- Ja, ja, ja! - En dag gifter jag mig med dig
Vilken folksamling. Du ser ut att behöva hjälp.
Jag är tillgänglig för rätt summa pengar.
- Kavalleriet har anlänt! - Hur går det?
Inte illa för en enarmad man. Charlene behöver hjälp.
- Sätt på dig det här innan du går ut. - Och tvätta händerna.
- lnnan jag plockar med smutsiga tallrikar? - Tvätta dem bara.
Hej.
Vem är det här? Vem är du?
Det är John från min konstklass.
David sa att vi behövde en ny diskplockare. Jag har visat honom.
Titta på Brian. Han är en vandrande aptitdödare.
Brian. Kom hit ett slag.
- Va? - Du måste åka hem.
Vadå? Jag rår inte för det. Jag blev biten, men jag kan jobba ändå.
Folk äter här, Brian. Gå hem.
Hej, John. Miles.
- Hej, farfar! - Tickeroo!
Hej.
Ditt skägg kliar, farfar.
- Och du luktar. - Det gör du också.
Skillnaden är att du är ung och luktar gott.
Hämta disken bara.
Tar du nåt av Charlenes dricks flår hon dig levande.
I Keys delar servitriserna sin dricks med diskplockarna.
Du kan väl försöka och berätta hur det funkar.
Gamling, om du stjäl nåt från mig kastrerar jag dig.
Jag har varnat honom.
- Hej, Walt. - Det börjar gå riktigt bra, eller hur?
Toppen.
- Det är verkligen smart att lyxa till det. - Ja.
På muggen tänkte jag: "Hur kan han dra in ännu mer pengar,
"alltså, få mer stil på stället?"
- Vad kom du på? - Lägg till ett E efter "Grill".
G-R-I-L-L-E.
- En toppenidé, Walt. - Tack.
Ta de där två borden och så kan du gå till dina kompisar sen.
- Är Candace där? - Ja.
Jag trodde att du gav Zack Minty korgen förra våren.
Vad betyder det?
- Jag vet hur mycket du hatar honom. - Det gör jag inte, han är bara en grabb.
Men jag hatar att du är rädd för att berätta saker för mig.
Det finns inget att berätta, okej?
Vi är ett gäng som går ut. Det är inte bara jag och Zack.
Du, John, kan vi få prata en stund?
Tack.
Donny, då? Killen från Vineyard? Jag trodde att ni...
Jag har inte ens fått nåt brev.
Det var inte länge sen vi var där, och du har ju inte själv skrivit.
Vi har ju inte email än.
- Ska jag låta John gå också? - Nej.
Var har du hållit hus?
Jag pratade med Audrey, chefen på The Lamplighter.
Hon sa att det gick trögt hela kvällen. Samma gällde The Eating House.
Den enda restaurangen i Dexter County som det gick bra för ikväll var vår.
Jag fick bra med dricks.
Sälja fajitas till Maine-bor. Vem hade kunnat tro att det skulle gå bra?
Det kanske gick dåligt för The Lamplighter, men de tjänade ändå mer än vi.
För att de säljer sprit.
Ja.
Visst, det gick bra ikväll. Men vi kan inte få in fler bord,
eller sätta fler människor vid de bord vi redan har.
- Vi jobbade stenhårt. För vad? - Jag vet, jag vet.
Säg inte "Jag vet, jag vet", Miles.
Vad vill du att jag ska göra? Jag har pratat med mrs Whiting.
- Jag visade henne bokföringen. - Jag vill inte höra talas om mrs Whiting!
Herregud, vilken duktig katolsk pojke du är!
Om nån säger att du inte får nåt, så accepterar du det bara.
Se på dig själv! Har du sett?
Varje gång du besöker den där kvinnan får du rivmärken.
- Har du funderat på vad det betyder? - Hennes katt är psykotisk.
Nej, det betyder att hon leker med dig, Miles.
Visst, hon äger hela stan, men hon äger dig bara för att du tillåter det.
- 500 000 dollar. - Va?
Det är vad bokhandeln som du vill att jag köper kostar.
- Var ska jag få 500 000 dollar ifrån? - Skit i det, jag pratar om dig.
Så fort du verkligen vill ha nånting
stoppar du undan det i nåt mörkt hörn så att du inte behöver tänka på det.
Som om du skulle bli straffad för att önska nåt.
Det är för sorgligt!
Och vi vet båda vem du ärvt det av, och det är inte pappa.
Vet du vad, Charlene? Det här måste bli sagt.
Säg åt den där kvinnan att ge oss spritlicens eller dra åt helvete!
Om du inte vill göra det för din skull, gör det för Ticks,
för hon tar till sig mer av din defaitism och passivitet för varje dag.
David, se på din bror.
Var tyst en stund och se på honom.
Skit också.
Jag sticker hem.
Förlåt. Jag förstörde stämningen.
- Du behöver inte gå. - Jo.
Det är dags att jag åker hem och sköter om mitt marijuanaimperium.
Det var ett skämt, Miles.
Jag har en växt i källaren, under en värmelampa.
- Ja, ja. - Just det.
Jag måste gå. Jag kommer tillbaka.
- Miles. - Hej, Bill.
Han bryr sig om dig, det vet du.
Han tycker bara att du tar för mycket skit.
Jag antar att du håller med.
Jag vet inte, Miles.
Du är nog den mest försiktiga man jag nånsin stött på.
Ja.
Du vet hur Max alltid har en plan när han vill nåt?
Oavsett hur mycket man försöker så kan man inte distrahera honom.
David tycker att du låter dig distraheras av andra.
Han vet inte ens hela sanningen.
Jag bjöd ut Cindy Whiting till matchen i morgon.
Det var rart, Miles.
Hon kan behöva lite glädje i sitt liv. Det var jättegulligt av dig.
Det var Cindy som skötte min cancersjuka mor ända till slutet.
Mrs Whiting lät henne bo där, men det var Cindy som tog hand om henne.
Jag slutade skolan för att kunna vara nära, men jag åkte inte ut dit särskilt ofta.
Mamma var ursinnig för att jag slutat.
Det visste jag inte.
Varför tror du att jag korsat floden varje dag de senaste 10 åren?
För att du ska jobba på Empire Grill? Gör det inte, Miles.
Fortsätt studierna. Ta examen.
Jag ska ta examen, mamma. Bara inte den här terminen.
- Nu hör jag hemma här. - Nej.
- Så fort du blir bättre återvänder jag. - Jag blir inte bättre. Sluta låtsas.
- Mamma, du... - Nej. Miles...
Mrs Whiting ska göra mig till chef.
- Sen... - Men du kommer att bli fast där.
Förstår du inte? Hon vet hur mycket du älskar mig.
Låt inte livet undanhållas dig.
- Inte för min skull. - Mamma...
Du hörde väl det mesta.
Miles...
Det är inte ditt fel.
Tack för att du tar hand om henne. Du har varit så...
Var inte fånig, Miles.
Hon var en mor till mig under de åren hon tog hand om mig.
Min enda mor, faktiskt.
Jag går in. Jag brukar kunna lugna henne.
Jag åkte dit en kväll nära slutet.
Cindy kom ut ur mammas rum.
Jag vet inte hur det började, men...
Först var det bara hon som kysste mig...
sen kysste jag henne tillbaka.
Sen började vi...klämma och känna på varann.
Vi var halvnakna när mamma plötsligt skrek.
Cindy fick ordning på sig och gick in.
Jag skulle stanna där och vänta på henne,
men när hon lugnat mamma hade jag insett vad jag höll på med,
så jag bara stack.
Jag sjappade.
I en evighet har jag föreställt mig...
hennes ansiktsuttryck när hon upptäckte att jag var borta.
Den historien behöver inte upprepas.
Bli av med baksmällan. Den var bra.
David har rätt angående en sak.
Jag jagar inte efter det jag vill ha, eller hur?
Miles.
Visst vet jag att du har varit förtjust i mig... i en evighet.
Du vet hur mycket jag tycker om dig.
Du är den raraste man jag vet.
- Vill du veta nåt? - Vadå?
Jag skulle vilja ta med dig hem och älska med dig.
Om det inte var så...
att jag inte skulle kunna stå ut med din besvikelse.
Och du skulle inte kunna dölja den, inte med ditt ansikte.
Säg till nästa gång du känner så.
Jag kanske vill ta risken.
Du...
Det var en god gärning att anställa Voss-grabben.
Du vet väl att inga goda gärningar förblir...
Ostraffade.
Han har haft det jobbigt. Hans föräldrar var knarklangare i Portland.
När han var liten stoppade de ner honom i en tvättsäck
och hängde honom på insidan av en garderobsdörr medan de gjorde affärer.
De hämtade honom inte alltid omedelbart.
- God natt, Bea. - Adjö.
Fruktansvärt. Hörde du det där?
Min bror anser att du och jag ska gå ihop.
Jag har hört tokigare idéer.
Du får fatta beslutet, Miles.
- Jag vet inte hur det skulle funka. - Säg till om du ändrar dig.
Du gifte dig med min dotter så jag är skyldig dig en tjänst.
Kapitel 4
Återkomsten
Jag går och duschar.
Jaså? Jag har en bättre idé.
Åh, Gud!
Åh, Gud! Åh, Gud!
Åh, Gud!
Gud! Miles hittade aldrig det där stället.
- Ha en trevlig dag. - Tack detsamma.
Empire Grill.
Fader Mark, hej.
På en gång?
Jag är faktiskt lite sen.
Jag fattar inte hur han fick upp det.
Han frågade alltid vad koden var och så blev han arg när jag inte gav honom den.
- Hur mycket fanns där? - Bara några hundra dollar.
- Och så tog de församlingens bil. - De?
Jag hittade det här på hans nattduksbord.
DET BÄSTA I KEY WEST Ditt nya liv väntar dig
Soliga Florida.
Otroligt.
- Jag glömde väskan. Jag kommer snart. - Jag kommer att sakna dig.
KREDITANSÖKAN
FÖDELSEDATUM 27/3 1943
1943?
- Hittade du inga platser högre upp? - Hej, Janine.
- Sätt på dig den innan du förkyler dig. - Jag är varm.
Inte enligt dina bröstvårtor. Var är Silverräven?
Nånstans där han inte borde vara.
Som i ditt sovrum.
Vad är det du sitter på?
Min hemorrojd-kudde. Generar den dig?
Nej. Du får gärna visa dina hemorrojder för folk.
- Varför är du på sånt dåligt humör? - Jag har inte bestämt om jag ska berätta det.
Vem är kvinnan med Miles? Det ser ut som Whiting-flickan.
- Vad gör de på Fairhaven-sidan? - Här finns det ju inte plats.
Rätt åt dig.
Du skiljer dig från den där redige karln och han gifter om sig med miljoner
medan du får nöja dig med Walt.
Fan ta dig, Beatrice.
Hej, miss Whiting. Ni kan väl sätta er här.
De här flyttar sig gärna. Kom igen.
Jag såg din söta lilla tjej på andra sidan.
Hon och min Zack kanske får ihop det igen.
- Var är Zack? - Där, nummer 56. Han är linebacker.
Han går bara andra året, men fortsätter han så här lär skolor bli intresserade.
Stipendium och liknande.
Men om jag kommer på honom med steroider åker han dit som om det vore ett kilo crack.
Säljs crack kilovis?
Hur som helst, nolltolerans är vad jag menar. Ta honom!
De är där bakom.
- Jag hämtar den. - Tack.
Kom igen, försvaret!
De ligger bara efter med två touchdowns. Det är tidigt än.
Jag går in. Jag brukar kunna lugna henne.
Miles?
Mrs Whiting, hennes tankar är så...
Det är morfinet som talar, käre vän.
Hon tänker inte klart.
Hon kan inte erkänna hur mycket hon behöver dig, vilken tröst du är för henne.
Det tror jag inte att jag är.
Kan du göra det? Kan du låta henne dö och veta att du vänt henne ryggen?
Det är just därför jag aldrig berättar nåt för dig, Beatrice.
Förlåt, gumman. Men det finns en rättvisa i det här.
Jaså? Kan du förklara varför det är rättvist att jag blir lurad igen?
- Hur gammal trodde du att han var? - 50 säger han till alla.
"Titta på mig, jag är 50 med en 40-årings kropp."
Jag sa från början att du bytte ner dig.
- "Jag sa från början..." - Okej, gör det bästa av situationen, då.
Du tjatar ju alltid om hur bra ert sexliv är. Vad gör det om han är 60?
För om 10 år, när jag är lika gammal som han låtsas vara,
då kommer jag att göka med en gamling.
Han behöver redan hjälp.
Han tar piller från en liten namnlös burk.
Jag tror att det är Viagra.
Varsågod.
Kom igen, stoppa dem!
Vårt försvar lär vara utkramat vid halvtid!
Ja! Såg ni tacklingen?
Lugn. Låt honom andas.
- Är han skadad? - Nej, han är bara nere för räkning.
Han verkar skadad. Och tacklingen var ändå sen.
Jag vet att du gick på college, men jag vet mer om football...
Sätt dig då med de andra experterna, eller är du för utkramad för att röra dig?
Den där killen agerar bra.
Miles håller inte med, men...
Av nån anledning skäms han över att vi varit vänner, och det är okej.
Men han verkar tycka att hans unge är för god för min, och det är inte okej.
Så ska det se ut! Vem är bäst? Ja!
- Hej, mormor. - Hej, Tickeroo.
- Var har du varit? - Med mina vänner.
Min ormteckning blev utvald till visningen.
- Jag trodde inte läraren gillade den. - Ritade du en orm?
De tog in en domare från college.
Han och mrs Rodrigue började argumentera.
Orsakade du bråk bara för att du tecknade en orm?
Min kompis Johns teckning blev också vald.
- Det gjorde henne ännu argare. - Ursäkta, får jag inte ens ett "hej"?
Säg åt din mor att sätta på sig en tröja. Säg att hon ser frusen ut.
- Du ser frusen ut. - Det är jag inte.
Som vi jublade när vårt lag gjorde touchdown!
Okej.
- Vad fin du är. - Tack.
Men vet du vad, älskling? Du borde sätta på dig tröjan, du ser frusen ut.
Gumman?
Det här är den vackraste platsen i Empire Falls, eller hur?
Tråkigt, men sant.
- Nån har ställt blommor på mammas grav. - Det gör jag alltid.
En bukett på pappas och en på Graces.
För mig var hon som...
Jag trodde inte jag skulle klara det när hon dog.
- Har du inte märkt det förut? - Jag brukar inte komma hit.
Jag borde det, men...
Säg inte att det var Timmy.
Åh, Miles.
Mamma besöker inte pappas grav heller.
Jag brukar komma hit ensam.
Titta. Jag förstår det inte.
Det är otroligt. Det händer varje gång.
Jag ställde pappas blommor där samma dag som din mammas, och de är döda.
Det är som om det vilar en förbannelse över graven.
Nej, jag tror att en hund har lyft på benet.
Det var din mamma som sa att det var okej för mig att älska honom om jag ville det.
Vad en kvinna känner djupt i sitt hjärta är hennes ensak.
- God natt, gubben. - Ska inte du sova?
Jag ska läsa lite först.
Mamma?
Gillar du Charlie?
Jag tror det. Gör du det?
Gillar du honom mer än pappa?
För jag gillar pappa mer.
Vet du vem jag gillar mest?
- Vem då? - Dig.
Jag är ledsen att byxorna blev blöta.
Jag vet, gubben.
Ibland händer saker, oavsett om man vill det eller ej.
God natt.
Jag blir glad när det här är över.
Vadå?
Idag vill jag att det bara är du och jag på stranden.
Jag har redan sagt till Charlie att han får följa med oss.
- Då berättar jag för pappa. - Du får vänta tills han kommer ut ur fängelset.
Han greps förra veckan för förargelseväckande beteende. Och det var inte första gången.
Han beter sig illa bland folk när han är trött på att göra det hemma.
Det är lögn.
Nej, det är sant, och du är gammal nog att känna till det.
Jag ska berätta nåt annat. När vi kommer hem ska det bli ändring.
Så var förberedd.
Jag kollade med restaurangen i morse.
Beställningen av fem Clams Casino är ett rekord.
Är du arg på mig?
Är du arg på din mamma?
- Hon är en väldigt snäll människa. - Jag vet.
Alla förtjänar att vara lyckliga, tycker du inte det?
Hon är lycklig.
Det kommer tillfällen i livet när man inser att om man inte tar sin chans,
så får man inga fler.
Hon är lycklig.
Jag menade nog mig.
- Tack. - Varsågod.
Säg att det inte är en dröm.
Säg att jag aldrig behöver vakna.
- Bor du här? - Låt honom vara, Zack.
Var är bilen?
- Ja, var är den? - Vi har ingen. Min mormor...
Har ni toalett inomhus eller måste ni skita i skogen?
Tappar du kontrollen, va? Tappar du kontrollen?
Sluta! Sluta, båda två!
Nej, jag måste bara få komma ut.
- Det är bättre. - Förlåt.
God natt, skithög!
Hej, gubben.
- Tack. Tack för allt. - Ingen orsak.
- Vi ses. - Ja, ha en trevlig kväll.
Du kommer väl att säga till, käre vän?
Om vadå, mrs Whiting?
När du tänker överraska mig.
Det är så lätt att bli kvar i grunt vatten
med livets små strömvirvlar runt omkring en, nära till strandens säkerhet.
Så svårt det är att ta sig längre ut
där ödets starkare strömningar väntar
och där man kanske till och med
kan överraska sig själv.
Ibland krävs det bara att man knuffas lite för hårt.
Slut på första delen